Юлиан Тувим
Птиче радио

Превод от полски: Антоанета Попова, 1988

chitanka.info

Ало! Ало!

Тук радио „Птичи глас“ предава!

Директно включваме горичката от птичата държава!

До радиоприемниците всички и — внимание!

Откриват птиците свръхважно съвещание.

Точка първа — да се разиска

кой лети високо, вместо ниско.

Точка втора — трактовката

на жълтото край човката.

Трето — по коя причина

хвърчи перушина.

Четвърто — да определим

що за птица е всеки един.

А по точка пет

(за четири)

ще чуруликат,

кряскат,

гукат,

грачат,

викат,

както следва, по дневния ред:

славей, врабчо, кос, авлига,

кълвач, врана, чучулига,

кукувица, чапла, патка,

гъска, жерав, качулатка,

бухал, щиглец, дрозд, орел,

щърк, синигер и петел,

сипка, сова и бекас

и друг (ако има глас).

Първи славеят

започва:

„Ало! О, ало, ло, ло, ло, ло!

Тук-тук-тук-тук-тук-тук-тук

радио, радийо, дийо, ийо, ио,

тио, трио, тру, лу, лу, лу, лу

пио-пио-пийо-ло-ло-ло-ло-ло

тру-лу-лю, клю-клю-клю, аалю-ю-ю!“

Викна врабчо с възмущение:

„Що за класика! Що за пение!

Трябва с речник за чуждици

да изслушваш тия птици!

Чвик-чик-чвирк,

чик-чвик-чирк,

тука да не му е цирк!

Току, я да се изгони, я!

Писнал като филхармония!

Славей бил! Поет! Лирик!

Чик-чирик

чик-чик-чирик!“

И така зачикчирика,

заподцвърча и завика,

че пропя петле на пръчка:

„Куку-ригу-у-у! Стига глъчка!“

Кукувицата от яд

пламна: „Виж ти плагиат!

Смее да ми куку-рига?!

Я без тия! Хайде стига!

В друго може да съм ларж,

но от кукуто ми — марш!

Ето, ригай си на воля,

ако щеш до утре, моля!

А пък първата му част

си я пея само аз!“

И закука, кука, кука…

А кълвачът трака-чука.

Чайката викна: „А аз се отчаях!

Чуй ме, чакай, чаят, чаят!“

А пъдпъдъчето: „Дай пък! Пусни пък!

Тук пак, тук! Пук, пук, пук! Един път! Един път!“

И от този миг настава

страшна глъчка, смут и врява:

Дай ми! На! Какво? Перце!

Хоп! Лови! Тежи! Зрънце!

Ела тук! Иди там! Подай! Отмести!

Калчица? Залепяй, де! Сламка? Вплети!

Видя ли го? Няма пък! Пускай! Без тия!

Гнезденце, гнезденце, гнезденце ти вия…

Охо!!! Я виж! Скубе! Така ли?! Кой? — Той!

И всичките птици се впуснаха в бой.

Тук долетя милиция — за омиротворяване

и сложи край на горското радиопредаване.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.